NÄRA NORDAFRIKAS KUST - 1946
Pappa, vet du vad jag såg?
Det var fantastiskt. Kom och titta.
Min son.
Jag är upptagen, grabben.
Men jag behöver en sak.
Jag behöver tur.
Då så, turgubben. Dags att dela upp vinsten.
Titta på allt det här.
Vilken kväll.
Den här var fin. Dem tar jag.
Är den inte fin?
Det är bäst att jag behåller den.
Bäst att jag tar dem. Den får du inte ta.
Den tar jag. Den är du lite för ung för.
Titta på den fina klockan. Bäst att jag tar den.
Det är hög tid att jag skaffar en ny kniv.
Så jag borde ge dig den här.
Man vet aldrig när man kan behöva en kniv.
Vill du ha guld? Det finns det massor av.
Den här är nog värd mest av alltihop.
Det är Bukefalos, Alexander den Stores magiska häst.
En gång för länge sen ville en kung döda Bukefalos,
för att han var så vild att kungen inte kunde rida honom.
Han förde in Bukefalos i en stor arena.
Folk kom långväga ifrån för att se hästen.
Det var den största, svartaste, starkaste
och vackraste hästen som nånsin funnits.
Kung Filip stiger fram, tittar på sina män och säger: "Döda hästen."
Just då hörs en röst ur folkmassan.
"Jag kan rida hästen."
Alla ser sig omkring och undrar: "Vem sa det?"
De såg att det var en pojke, ungefär lika stor som du.
Kung Filip såg på honom och sa:
"Om du kan rida hästen, får du behålla honom."
Sa Alexander gick in i den stora arenan,
och mitt i den stod Bukefalos.
Han var stor och stark.
Hovarna skrapade i marken och ögonen glödde.
Det rykte ur hans nos, han frustade.
Alexander gick fram och hoppade snabbt upp pa hans rygg.
Han grep tag i den långa manen och som en blixt sprängde de iväg.
Han hoppade över allt folk, över läktaren och red bort över kullen.
Alla flämtade till.
Det rykte ur hans nos.
Ögonen glödde.
- Hans ögon glödde. - Så hörde jag det berättas.
Här. Jag vill att du tar den.
Bukefalos.
Vad är det som händer?
Alec!
Kom!
Ta det lugnt. Vi klarar oss.
- Vad är det som händer? - Jag vet inte. Sätt på den här.
Sätt på flytvästen. Skynda dig.
Ingen fara. Knyt till där nere.
Vi måste ut härifrån.
Håll dig fast i räcket. Stanna där.
Jag kommer tillbaka.
Stanna där. Jag ska hjälpa till.
Hjälp!
Pappa!
Hjälp!
Han räddade livet på mig. Jag kan inte åka ifrån honom.
Han kommer att dö utan mig.
Svarten!
Kom då!
VÄLKOMMEN HEM ALEC
"Ode till Alec Ramsey".
Hans like får jag aldrig skåda
Alec Ramseys mod kan ingen uppbåda
Hunger och törst, rädsla och plåga
Kunde inte släcka hans hjärtas låga
En häst, helt svart från svans till nos
En best, en gud som han stannade hos
De sov i sanden och lekte i en ocean
De red över ön med vind i här och man
Nu sitter hjälten här med rygg så rak
Med en hästs kärlek, bättre än någon leksak
Jag är så glad för min pojke.
Tack.
Jag önskar att du hade räddat hans far också.
Du är en ganska fin häst.
Svarten, nej!
Kom tillbaka!